DANILO JA NENILA
Esimene film
MINGI TSAARIRIIK Sellest kukest ja lossi all olevast veest
räägitakse vaat millist tõsilugu.
Mingis tsaaririigis oli valitseja,
vana ja nõrk.
See teda püsti hoidiski, et tema saladuse all oli vesi.
Kihisev mineraalvesi.
Ja vett valvas kukk.
Mitte tavaline kukk, vaid tulenõid.
Kuke oli tsaarike saanud päranduseks. Nii ta siis valitseski.
Tsaaril on ka pojake. Venka-krõnks. Tõeline pärdik.
Aga see on ema ja ta poeg Danilo.
Tsaari teenistuses.
Ja see on tsaari naine, loll maiasmokk.
Nii nad siis elasidki.
Valitseja muutus ärevaks.
Tõuse, muiduleivasööja! Magad oma õnne maha.
Naabri tütar Nenila on juba valmis mehele minema.
Häbiasi, kui teda võõrad inimesed kosivad. Endalegi kuluks selline magus suutäis ära!
Nii et sea ennast valmis, Danilo viib su ära.
Tsarinna oli isiksus - meditsiiniteadlik naine.
Andis Venkale igaks juhuks teele kaasa joogi, mis võtab mälu ära.
MINGI TSAARIRIIK
Venka jõudis ruttu oma õnne juurde.
Kas kuningatütar suvatseb vastu võtta?
Nenila aga vastab: "Kohe valan piima ära ja vastuvõtt on avatud."
Vabandage, kallid külalised!
Aga näeb Danilot ja küsib: "Kelle riigist, vägilane?"
Aga Venka: "See on Danilka, issikese masinist."
Ja lubage, emand, näidata kaardil: meie riik on teiega naaber.
Nenila aga talle: "Sinu töövõimekus on vaja proovile panna.
Jookse, raiu maha see üleliigne puu, et valgust ei varjaks."
Tasub siis ülikonda määrida? Selles töös on Danilo meister.
Aga siin on jälle Venka platsis: "Emand, kunas siis pulmad on?"
"Hea tegu ei jää tasumata," vastab Nenila.
Aga Venka-krõnks mõtles välja õeluse.
"Kus on Danilo, kus ona Danilo?" sosistab Nenila.
"Siin ma olen, siin!" vastab Danilo.
Aga Nenila talle: "Teie nägu on mulle kuidagi tundmatu."
Ja jälle: "Kus on Danilo, kus?"
Aga Venka-kurjam: "Pange kuningannale mõrsjakroon pähe!"
Kuu aega on ta peast segi. Ma veel õpetan teda käituma nagu vaja!
Aga kuninganna polnud just kergelt meditsiinile alluv isiksus.
Nii see silmamoondus hommikuks lahtuski.
Kus ma olen?
Aga Venka talle, et te sõidate minuga laulatama. Meie maanurka.
Aga kus on Danilo? - Kukkus paadist purjus peaga välja.
Mu silme all ahmis vett sisse.
Valetad! Minu Danilake ei joo. Danilo tapeti!
Vihastas Nenila: "Ütle, varas, kus on Danilo?"
Selline mure siis.
Aga sellega lugu ei lõpe.
Esimese filmi lõpp
DANILO JA NENILA
Teine film
Vaatasid, oli õnn, aga pöördus mureks.
Eh, sind, vilets tattnina! Häbi missugune!
Aga emake ütles, et kuu aega on ta peast segi.
Sa vilets narts!
Häbeneb Nenilka, küll näete, et hakkab veel roomama.
Meil on tulutoov maa, jah, ja jällegi mineraalvesi!
Ja selle Danilo tõukasin ma oma käega merre.
Danilo, Danilake, elus! - Elus, ei uppunud.
Käised muutusid jäises vees jääks, nii ma kaldale loksusin.
Jalad külmusid ära, kellele mind vigast enam vaja on.
Kus on õnn, seal käib kõrval ka kadedus. Ja kadedus, vaata, viib kuritööni.
Saaks valitseja vett, oleks ta terve.
Mis vesi see selline on? - Tervendav vesi.
Varem tõi kõigile vigastele kasu. Igasuguse kurja võitis headusega.
Aga siis langes see must mure meie peale.
Mingi headusega sellest jagu ei saa.
Koos kurjusega ilmus ka tsaarinäss kuskilt välja.
Tema selle vee ka ketti pani.
Ja kuke vett valvama.
Pole see kukk tavaline, vaid tulenõid. Kõiki kõrvetab.
Nii see tsaar võimutsebki.
Varem öeldi: kui loits lõpeb, on kuke laul lauldud.
Siis on tsaari valitsemisel lõpp.
Kukke kuulete, minge vee juurde.
Ka sellist kurjust on headusega võimalik võita.
Räägiti, et õel nõidus tuleb välja tulena ja muutub valguseks.
Söö, söö, mu kullake!
Isand, olin siiamaale peast segi, ise ka ei mõista.
Jumaldan teid, Venkake, esimesest pilgust. - Milline rõõm, tütreke!
Kohe paneme samovari hakkama. Kuldan su üle!
Nii nad lendasidki minema, võtsid kaasa oma õnne, Danilo ja Nenila.
Aga Venka koos isaga jäid paljaste kätega.
Jutustas Pastella